V minulých dílech jste viděli...
Tenhle zloděj se ti pokoušel ukrást auto!
- Vy jste ten chlap, co se se splátkami opozdil o 4 měsíce? - Jo.
Mike si, ač nerad, půjčil peníze od Carlose.
Řekni mi, kolik potřebuješ.
Andrew splnil domácí úkol.
Učinil jsem pár telefonátů. Zjistil jsem, že tady pan dokonalý
- nikdy titul nezískal. - Odešel jsem ze školy,
když mi doktor řekl, že moje matka umírá.
Můžu ti ušetřit další telefonát a přinést ti...
- její úmrtní list. - To je v pohodě.
Největší chyba, kterou jsem kdy udělala, byla, že jsem měla tebe!
Vrahovi...
...se dostalo pozvání.
- Byli bychom rádi, kdyby ses k nám nastěhoval. - Dobře.
A Angie odkryla svou minulost.
Zapletla jsem se s jedním opravdu špatným chlápkem...
Dannyho otcem.
Před mnoha lety...
se terorista zamiloval do ženy.
Tato žena věřila teroristovi...
i v jeho činy,...
dokud se neobjevil tajný agent,
rozhodnutý je zastavit.
Terorista chtěl zaútočit na ty,
o kterých si myslel, že ohrožují jeho svět,
a tak pro sestavení bomby získal i svou ženu.
Ale něco se pokazilo,
někdo byl zabit.
Terorista se nestaral.
Říkal, že to bylo nevyhnutelné.
Žena to chtěla zabalit,
ale byla těhotná.
A tak ji agent přesvědčil, aby s ním utekla,
a vychoval dítě jako své vlastní.
Takže utekli od teroristy,
věříc a doufajíc, že je nikdy nenajde.
Bohužel...
našel.
Hej. Jestli to nebude dvojité cappuccino, extra horké.
Znáš mě moc dobře.
Máme čerstvé čokoládové vdolky.
Máte zájem?
Ou, co by ne?
Mohu si dovolit zhřešit.
Tak jak pokračujete s románem?
Už je skoro hotov.
Konce jsou největší potvory.
Vážně potřebuju své čtenáře překvapit.
Ahoj. Vím, že jsi můj táta,...
ale i tak musíš zavírat dveře, když vejdeš.
Oh, promiň.
Ne, zrovna jsem se tě, uh, zrovna jsem se tě na něco chtěl zeptat.
Chceš se připojit k staříkovi a jít si večer zaběhat?
Uh, tati, ty neběháš. Poklusáváš.
A ne.
No tak. Půjdu do parku. Bylo by to vážně fajn.
Zaskakuju večer za Eddieho.
Zdržuješ mě.
Ale jsem na tebe pyšný.
- Jen tak dál. - Jo. Díky, kouči. Mm-hmm.
Uvidíme se doma.
To je tvůj táta?
Jo.
Měl jsem vás představit. Líbil by se vám.
Jo, to bych řekl. Takže, rád běhá?
Každý večer, i když je nemocný.
Nic ho nezastaví.
Je dost inspirující.
Inspirující?
Nesnáší obvykle kluci tvého věku své otce?
Máme své problémy.
Ale táta toho pro mě dost obětoval.
Počítám, že takhle mu to můžu vrátit.
Máš pravdu.
Odplata je vážně důležitá.
Dobře, za chvíli budu zpátky.
Jak dlouho budeš pryč?
Dost na to, abych se zapotil.
- Buď opatrný. - Jo.
20 let teroristovi trvalo
najít lidi, kteří ho zradili.
Co to...
A jeho plán pomsty...
se právě začal rozjíždět.
Naše matky nám říkají, ať se vyvarujeme tajemných mužů.
Nemluvte s nimi v parku.
Neberte si od nich sladkosti.
Nenasedejte k nim do auta.
A v žádném případě...
Nepouštějte je do domu.
Ale co uděláme, když je matka...
už pozvala?
Oh, můj bože.
Eddie, co to provádíš?
Všiml jsem si, že vám dochází zásoby,
tak jsem zašel do obchodu.
Oh, tohle nemusíš dělat.
Hej, udělala jste toho pro mě dost.
Chci vám to nějak oplatit.
Nakoupil jsem čerstvou zeleninu.
Dobře, teď se mě snažíš rozbrečet.
To byla pračka? Postarám se o to.
- Oh, to je v pořádku. Je řada na Porterovi. - Nemůžu, mami. Jdu pozdě.
Myslím, že si najdeš pět minut, abys dal prádlo do sušičky.
Ne, Nemůžu. Jeremy a Dave na mě čekají, vezmou mě do obchoďáku.
Nenecháš mokré oblečení v pračce.
Mami, klid. Je to voda.
Hej, takhle se svoji matkou nemluv.
Okej, už jsou tady. Musím jít.
Unh-unh. Až po prádle.
Kráva jedna.
Hej!
- Řekni, že se omlouváš. - Hej!
- Slez ze mě! - Omluv se!
Eddie, Eddie, Eddie!
Neměl by s vámi takhle mluvit!
Okay, okay! Jsem si jistá, že je mu to líto.
Přestaň! Slyšíš! Přestaň. Nech ho být.
- Jsi v pořádku? - Jsem v pohodě.
Jdi za kamarády.
Běž.
Je mi to líto.
Nemohl jsem se prostě dívat, jak vás nerespektuje.
Postarám se o to prádlo.
Ahoj, Carlosi. Uh, tady jsou peníze...
Na tombolu v kostele! Díky, Miku!
Teď konečně sestra Mary bude moct nahradit svoji dřevěnou...
- Gaby je doma. - Oh, bože. Promiň.
Jen jsem ti chtěl přinést první splátku půjčky.
- A znovu ti poděkovat. Zachránils mi zadek. - Žádný problém.
A jen abys věděl, omezuju teď dost výdaje,
takže ti budu moct splatit rychleji - žádná dovolená, základní TV programy.
Dokonce jsem M.J.ovi namluvil, že dům paní McCluskeyové
- je letní tábor. - Hele, neblázni.
Zaplať, až budeš moct.
A ujisti se, že na to Gaby nepřijde.
Aby to mohla říct Susan? Bez problému.
- Musím jít. - Čau. Hej,
a uh, pozdravuj ode mě sestru Carrie.
Mary. Mary!
Vím, nebo ne?
Je půlka odpoledne. Co děláš?
Proč nezajdeš nahoru a nezjistíš to?
Ne, díky. Nemůžu si to dovolit.
- Co? - Pokaždé, když mi nabídneš odpolední sex,
je to proto, že něco chceš, a odpolední sex to není.
Dobře, fajn. Koukni se na tohle.
Kde jsi to schovávala?
Oh. Je to lyžařská chata v Aspenu.
Je na prodej a já ji chci.
Promiň, zlato, to se nikdy nestane.
Whoa, whoa, whoa, whoa. To byla jen moje úvodní nabídka.
Co když vezmu odpolední sex a vyměním ho za... sex jako o líbánkách?
Ne. Ne, nemůžu. Všechna naše hotovost je vázána v podnikání.
- Jakém podnikání? - Ah,
nechceš, abych tě nudil detaily.
Polovina těch peněz je moje. Nuď mě.
Tenhle rozhovor skončil.
Takže, jestli máš pořád zájem jít nahoru...
a pomilovat se se svým manželem jen proto, že...
Dobře.
Líbí se ti to? Cvičila jsem celý den.
Susan, proč je v domě tohle obrovské piano?
Vlastně, "obrovské" přestalo vyrábět piana.
Tohle je Yamaha.
No, jsem...
zvědavý...
Kolik ta věc stála?
Byla zdarma.
Pamatuješ si roztomilou, milou 98letou tetičku Reginu?
Tu, kterou jsi nazývala "vykradačkou hrobů"?
Miku, tak to bylo, když byla živá.
Teď je to mrtvá dáma, která nám odkazuje vážně skvělé věci,
- takže trochu respektu, ne? - Dobře. Dokud je to zadarmo.
Jo, um, ale kdyby se Gaby zajímala,
stojí 30 tisíc.
Cože? Proč?
No, mám Gaby ráda, ale celé ty roky,
chlubila se, kolik peněz utratili na dům,
a na její auto a její šperky.
A teď je s chlubením řada na mně,
a nemůžu se chlubit s pianem, které mě nic nestálo.
Nesnižuj se na její úroveň. Máš na víc.
Ne, to vážně nemám.
Susan, nedělám si legraci.
Nebudeš Gaby vykládat, že jsme za to piano zaplatili.
Oh, Miku, prosím. Tohle je moje šance.
Moje teta měla mrtvici, když řídila!
Kdy se mi zase dostane takového štěstí?
Tomuhle neuvěříš.
Došel jim koriandr.
- Jak může v obchodě dojít koriandr? - Nevím,
ale té prodavačce jsem řekla, že by se měla stydět.
Stejně jako ty. Takže, co ještě potřebujeme?
Zamiřme do té správné uličky.
Potřebuji pár ingrediencí pro bar mitzvah u Schwartzmanů.
Potřebujeme zažívací sodu. Dojdu pro ni.
Oh. Same?
- Prosím. Teď ne. - Co tu sakra vůbec děláš?
Přišla jsem o práci. Musím někde pracovat.
Už jsi, uh, zažívací sodu vzal.
Ach jo, musel jsem ztratit hlavu, že jsem na to zapomněl.
Kdo byla ta žena?
Nikdo. Znával jsem jí.
Oh. Je všechno v pořádku?
Já... říkal jsem jí, že to nedává smysl,
když takhle velký obchod nemá dostatek hlavních bylinek.
Myslím, že bychom měli zajet do Hudson market.
To je na druhé straně města.
Potřebujeme koriandr, nebo ne? Pojď.
Ahoj.
Ahoj. Oh, přinesla jsi mi květiny.
No, chtěla jsem ti vzít tričko, na kterém by stálo
"Jsem trouba, který nosí tmavé oblečení, když jde večer běhat",
ale už bylo vyprodané.
Takže, kdo ti to udělal? Viděl jsi je?
Ne.
Zatraceně. Co za člověka tě může porazit a pak prostě ujet?
Možná člověk, který mě chtěl srazit.
Počkej. Říkáš, že jsi je neviděl.
Neviděl, ale, Ange, říkám ti,
ten chlap... přejel mě,
otočil se a namířil to přímo na mě.
- Oh, můj bože. - Kde je Danny?
Usnul v čekárně.
Byli jsme tu celou noc. Uh, chceš, abych ho přivedla?
Ne, ne. Poslouchej. Potřebuji, aby jste jeli domů,
popadli doklady, nějaké peníze,
cokoli co můžete nacpat do pár tašek.
Ale ty na cestování nejsi zrovna připravený, Nicku.
Oh, to rozhodně ne.
To místo, o kterém jsme mluvili, nedaleko Carbondale.
Jen na pár týdnů.
Ne. Bez tebe ne.
Ne, pošlu tam Dannyho.
Ale ty a já... tohle je nejdál, kam jsme utekli.
Co když je to Patrick? Co budeme dělat?
Tu otázku jsme si pokládali 20 let.
Hádám, že teď budeme muset zjistit odpověď.
Můžu s tebou na minutku mluvit?
Jistě.
Jde o to, co se stalo ráno s Porterem.
Vy se zlobíte? Ano, zlobíte se.
Ne, nezlobím.
Chcete, abych odešel.
Ne. Ne, jen si chci promluvit.
Vypadal jsi, jako že mu chceš opravdu ublížit,
a já bych tak nějak ráda věděla proč, kvůli čemu.
Vaše rodina nevypadá, že by si uvědomila, jak moc jim pomáháte.
Jste báječná máma, a oni vás prostě vytáčí.
To... To mě rozčílilo.
Ano, to jsem viděla.
A někdy moje rodina dokáže být nevděčná.
Ale to, co se stalo dneska, se už opakovat nebude.
Já vím.
Poslyš, vyrostla jsem s matkou alkoholičkou.
Vím, jaké to je být pořád naštvaný.
Ale když jsem byla ve tvém věku, musela jsem najít způsob,...
jak se kontrolovat.
Jak jste to dokázala?
S hodně pomoci.
Jedna věc... Měla jsem výbornou školní poradkyni,
naučila mě,
že kdykoli bych ztrácela kontrolu,
měla bych dělat tohle...
Jedna.
Dvě.
Tři.
Vážně to funguje?
Opravdu funguje.
Dává ti to šanci
ustoupit,
cítíš, jak máš nad sebou kontrolu.
Příště bys to měl zkusit. Uvidíš.
Dobře.
Mm.
Vážně se omlouvám za to, co jsem udělal.
To je v pořádku.
Jen ať už se to nikdy neopakuje.
Ale děkuju ti, že ses mě zastal.
Oh, no tak, Larry. Jste i můj obchodní manažer.
Neodejdu z téhle kanceláře, dokud mi neřeknete,
co Carlos dělá s mými penězi na lyžařskou chatu.
Gaby, stavíte mě do nepříjemné situace.
Měla byste si promluvit s Carlosem.
To jsem udělala!
Postavila jsem sebe do velmi nepříjemné pozice,
a i přesto řekl ne.
Je mi líto, Gaby, ale slíbil jsem Carlosovi, že to nikomu neřeknu.
Prosím, respektujte to.
Máte pravdu. Omlouvám se.
Nemějte z toho špatný pocit.
Samozřejmě.
Hej. Co to děláte?
Hmm. Nechci lhát.
Až přijdu domů a budu plakat a Carlos se mě zeptá proč,
a já řeknu, že jste mi šáhnul na zadek,
chci mluvit pravdu.
Dobře jste to sehrála.
Carlos dal jednomu vašemu sousedovi 50 000 dolarů.
Cože?! Komu?!
Miku Delfinovi. Očividně má teď velké problémy s podnikáním.
Oh, můj bože. Mikova žena je jedna z mých nejbližších přátel,
neřekla mi ani slovo.
Chudák.
Prosím, neříkejte Carlosovi, že jsem vám to řekl.
Jistě.
Měla bych jít.
Máte parkovací kartičku?
Oh, jsou jen pro zaměstnance.
Okay, můžete si vzít moji.
Hotel, jídlo, další výdaje...
300 dolarů.
Můžeš si připlatit za výhled.
A je mi i jedno, jestli si koupíš pivo.
Jen buď ve svém pokoji co nejvíce to bude možné, okay?
Tohle je hloupost. Už je to 20 let.
Slyšela nebo viděla jsi teď někdy vůbec tohodle Patricka Logana?
Víš určitě, že je pořád ještě naživu?
Danny, o tomhle s tebou nebudu diskutovat.
Jestli on začal s touhle skupinou, ve které jste byli,
není pak i on na útěku?
Má větší starosti, než se mstít.
Prostě mě poslechni, dobře?
Protože, jestli nemám pravdu, pak je se mnou všechno špatně.
Ale jestli ne...
Prosím. Prostě mě poslechni.
Zdravím.
Dobrý.
Um, viděla jsem vás tu před pár dny,
mluvila jste s mým přítelem Samem.
Oh, já jsem... jsem Bree, mimochodem.
Vím, kdo jste.
No, vím, že mi do toho nic není,
ale nemohla jsem si nevšimnout, že mezi vámi dvěma bylo napětí.
Jste všímavá.
Oh. No, doufám, že je všechno v pořádku.
Co chcete?
No, nevím.
Na tom setkání bylo prostě něco... divného.
Nerozumím tomu, proč by s kamarádkou mluvil takovýmhle způsobem.
Možná proto, že nejsem jeho kamarádka.
Jsem jeho matka.
Vedoucí mi řekl, že si můžu dát pauzu o něco dřív.
Máte 5 minut.
Víte, že Sam chodí a vykládá všem, že jste...
Mrtvá.
Ano, slyšela jsem.
Proč by to dělal?
Je to komplikovaný chlapec.
Řekl vám Sam, kdo byl jeho otec?
Řekl mi o vašem vztahu s mým... manželem,
jestli myslíte tohle.
Zmínil se také o dopise, který mi Rex poslal?
Jakém dopise?
Bylo to potom, co jste se vzali.
Rex zrovna začal se svou praxí,
a evidentně mu z toho šly peníze.
Rex mi napsal
a říkal mi, že dokáže Samovi zajistit lepší život.
Pak zažádal o úplné opatrovnictví.
Hádám, že tohle vám nikdy neřekl.
Muselo mu to vyklouznout z mysli.
Tu nabídku jsem odmítla.
A Sam... věděl o tom?
Ještě před pár měsící ne,
dokud nenašel ten dopis.
A když zjistil, že celé ty roky mohl žít
se svým tátou v přepychovém domě...
On... byl bez sebe vzteky.
Ale i tak, jak mohl předstírat, že jste mrtvá?
Jak jsem řekla...
Je to komplikovaný chlapec.
Gaby, ahoj.
Ahoj, Susan.
Zrovna jsem se vrátila ze supermarketu
a uvědomila jsem si, že jsem toho nakoupila moc.
Bála jsem se, že by se to mohlo zkazit,
a tak jsem přemýšlela, komu bych to mohla dát?
A najednou jsem si vzpomněla na tebe.
Bála ses, že broskve v konzervě
a kondenzované mléko se zkazí?
No, já jen, moje skříňky jsou narvané,
a byla by to od tebe obrovská laskavost.
Dobře.
Díky.
Oh. Hej.
Když už jsi tady,
chci ti něco ukázat.
Wow.
Právě jsme ho pořídili.
M.J. se bude učit hrát.
Jsi si jistá, že nechceš, aby začal
s, řekněme, starším křídlem?
V žádném případě.
Já chtít, mě líbit, já mít.
Můžu se zeptat, kolik tohle stát?
No, Mike nemá rád, když se oháním čísly,
ale řekněme, že tvoje brada by ti spadla...
30 000 krát.
Co...
To bylo poprvé.
Nic mi do toho není,
ale vážně je tohle nejlepší čas
na nakupování takhle drahých věcí?
Chci říct, nezabavili Mikovi právě auto?
Věci se nakonec obrátily.
Dostal velkou finanční injekci.
Neříkej.
Mimochodem, vím, že vy piano nemáte,
takže kdybyste někdy chtěli, aby se holky učily hrát...
No, děkuju ti. Musím jít.
Užij si broskve.
Dlužíš mi 50 000 dolarů.
- Cože? - Pro tvoji informaci,
Mikova "velká finanční injekce" mě stála lyžařskou chatu.
O čem to mluvíš?
Oh, nedělej blbou.
Carlos půjčil Mikovi 50 táců a ty to moc dobře víš!
Proč vypadáš, jako bys to nevěděla?
Řekl mi,...
že obchody už šlapou.
No, lhal ti,
stejně jako Carlos lhal mě, kam přišly naše peníze,
které jsi šla a utratila za piano.
Oh, ne... ne, neutratila. Uh...
Zdědila jsem ho.
Chtěla jsem, abys žárlila.
Oh, zlato, za jiných okolností, určitě by to fungovalo.
Tohle je neuvěřitelný.
Peníze ze strip klubu mi jen tak leží v bance,
ale Mike si radši půjčí od vás?
Hodlám teď na svého manžela ječet.
Je v tvém zájmu držet se zpátky.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Mám lepší nápad.
Tady jsi.
Ahoj.
- Zdravím, pane Scavo. - Jaký byl let?
Příšerný. Měl zpoždění,
pak turbulence,
došlo jim jídlo,
a já tady nevidím talíř zabalený v alobalu.
Jeden tu byl, ale jedno z našich 50 dětí ho muselo pozřít.
Sakra!
Okay, uklidni se.
Lynette, ne. Jsem hladový. Víš, že když jsi ty pracovala,
vždycky tu na tebe čekalo jídlo.
Oh, to je v pořádku.
Býval jsi ohleduplný, když jsi byl v 8. měsíci.
Promiň. Pořád zapomínám,
že jsi jediná osoba, která tu kdy byla těhotná.
Klid. Uklidni se. Prostě objednáme pizzu.
A čekat hodinu? Zapomeň. Nějak se najím.
Šest, sedm,
osm, devět...
Hej, to je v pořádku. Nic se neděje.
Nic tu není.
- No tak. Lynette, ty jsi dnes nebyla nakupovat? - 16... 17...
Zlato, možná by ses měl natáhnout a zdřímnout si.
Byl jsem ve 3 městech během dvou dní.
- Očekával bych, že si najdeš čas zajít do obchodu. - 21, 22...
Co to sakra dělá?
Eddie, je to v pořádku.
- 23, 24, 25... - Řekni mu, ať si tam strčí ponožku.
26, 27...
Okay, musíš mi dát pusu. Tady.
Okay, vidíš. Jsme v pohodě. Jsme v pohodě. Miluje mě.
Miluje mě.
Vysvětlím ti to později.
Takže Eddie napadl našeho syna?
Dobře, použila bych slovo "útok", ale s malým "ú".
Fajn, a je to. Chci, aby vypadnul, a myslím tím vypadnul s velkým "V".
Podívej, Eddie není nějaký student na výměnném zájezdě z Francie.
Pochází z rozvrácené rodiny.
Musíme přijmout, že má své...blechy.
Takže se mám bát, aby mě nepraštil,
kdykoli na tebe zvýším hlas?
Nepošlu ho zpátky, aby žil s tou ženskou, Tome.
A co terapie? To by mohlo pomoct.
Takže teď mu budeme platit terapie?
Dobře, takový nápad. Co kdybychom všichni přestali na mě křičet?
Co takhle koncept... být milí na Lynette.
Fajn.
Zkusíme tu terapii.
Celé ty týdny tu Sam chodil,
jak je jeho matka mrtvá, ale celou tu dobu
přitom pracovala v Howe market, v pracovních šatech a rovnala plechovky.
Řekl bych, že moje instinkty ohledně Sama byly správné, nemyslíš?
Co jsem ti říkala o škodolibosti?
Něco jo. Neposlouchal jsem.
Myslel jsem na to, jak jsem měl zase pravdu.
Okay, končím. Vím, že jsi naštvaná.
Nemáš ani ponětí.
Když se tu Sam poprvé ukázal,
připadalo mi, jako by se mi vrátil kousek Rexe.
Bylo to úžasné.
Ale tohle mě přinutilo si vzpomenout,
že Rex byl taky lhář.
Pardon. Ruším vás při něčem?
Orsone, omluvil bys nás, prosím?
Samozřejmě.
Je všechno v pořádku?
Vlastně, Same...
Počkejte, počkejte. Pořád jsem tady.
Vrátila jsem se dnes do toho supermarketu.
Chápu, potkala jste mou matku.
Proč jsi říkal, že je mrtvá?
Je mrtvá... pro mě.
Takže připouštíš, že jsi lhal?
Řekla vám, že jsem našel dopis, co napsal můj otec,
ve kterém jsi žádal, aby mě nechala žít s ním?
To rozhodně není omluva.
Byly mi 4.
Říkal, že by mi mohl dopřát všechny výhody, které ona nemohla,
ale ona mu to nedovolila.
Milovala tě. Chtěla tě mít u sebe...
Možná toho pro mě měla chtít víc!
Andrew dostával k Vánocům kolo a k narozeninám televize.
Já musel sedět v přívěsu a psát úkoly s palčáky na rukách,
protože moje máma si nemohla dovolit zaplatit účet za topení.
Kdyby mě milovala, nechala by mě
žít život, na který jsem měl nárok!
Já...
Půjdu...
Promluvit si se... Schwartzmanovými o jejich bar mitzvah.
Jestli si budeš chtít později projít menu, dej mi vědět.
Oh.
Zdravím!
Jak to šlo?
- Trochu zvláštní, ale bylo to fajn. - Jo?
Myslím, že jsi dnes odvedl kus práce, Eddie.
No, toalety jsou dole v hale,
- druhé dveře vpravo. - Budu tam.
Takže říkáte "kus práce". Znamená to, že to šlo dobře?
Znamená to, že Eddie má nějaké problémy,
a bude trvat nějaký čas, než se s tím popere.
Dobře... jak moc času se 130 dolary za hodinu?
No, šlo by to mnohem rychleji,
kdybychom sem dostali i jeho matku,
ale tváří se, že s tím by v žádném případě nesouhlasila.
Vážně? Když myslíte, že to pomůže, můžu se pokusit ji přemluvit.
To by bylo skvělé.
Okay, a pak...
a pak bude všechno v pohodě, že ano?
Napřed sem dostaňme jeho matku.
Barbaro?
To jsem já, Lynette Scavo.
Barbaro, musíme si promluvit o Eddiem.
Hej.
Hledáte Barbaru Orlofsky?
Jo. Víte, kde je?
Ne. Nikdo ji tu už dlouho neviděl,
její auto tu ale pořád je.
Je to divné.
Ahoj.
Dostala se ke mně taková fáma,
že mi něco chceš.
Jen se omluvit.
No, dokud součástí budou jedny z tvých muffinů,
měl bych přijmout.
Oh, Andrew.
Orson mi o Samovi řekl.
Měl jsi hned od začátku pravdu.
Nikdy jsem mu neměla věřit.
Wow.
Já... Teď už ten muffin ani nepotřebuju.
Tak, když jsme si to teď ujasnili, co uděláme se Samem?
To je snadný. Zbavíme se ho.
Nemyslím si, že to bude tak jednoduché.
Proč ne?
Včera večer jsem ho viděla tak, jako nikdy předtím.
A abych byla zcela upřímná...
Mám z něj strach.
Ahoj, Susan! Díky za pozvání na večeři.
Oh, no, vlastně, večeře byla jen výmluva.
Chtěla jsem vám něco ukázat.
Oh, můj bože! Koupili jste si piano?
Ano! A chtěla jsem, abyste byli první, kdo ho uvidí.
- Wow. Vypadá... draze. - 30 000 dolarů,
plus doprava a daň půlroční a poplatek za ladění.
Ale Mike už jde.
- Udělejte mi laskavost. Nedejte na sobě znát, že víte, kolik to stálo. - Proč ne?
Myslí si, že je to okázalé a cítí se trochu trapně.
Ve skutečnosti, každému vykládá,
že jsem ho zdědila po mé tetičce, tak ho při tom nechte.
Zdravím, lidi. Omlouvám se, že jdu pozdě.
To je v pořádku. Půjdu zkontrolovat večeři.
Jdeme zkontrolovat jídlo.
Vole, musíme si promluvit. Piano?
Oh, bože, s tím si nedělej starosti. Nekoupili jsme ho.
Susan ho zdědila po své mrtvé tetě.
Wow. Ani jsi nezamrkal.
Uh, obtěžoval by se někdo mi pomoct s prostřením stolu?
Oh, Carlos ti pomůže.
Oh, skvěle. A, Miku, ty a Gaby byste možná mohli vybrat nějaké víno.
Takže, ty a Carlos, plánujete něco velkého na léto?
Nějaké výlety?
Gaby?
Oh, promiň. Promiň.
Hele, jestli, um, si potřebuješ promluvit...
Susan je ve vedlejší místnosti.
Myslím, že Carlos má milenku.
Co? Jak jsi na to přišla?
Protože se poslední dobou chová vážně tajemně.
A šla jsem za naším obchodním poradcem,
a zjistila jsem, že z našeho účtu zmizelo 50 000 dolarů.
No, jsem si jistý, že pro to je vysvětlení.
Jo, to je.
Říká se tomu přepychové šaty a hotelové pokoje pro nějakou šlapku.
Ne, ne, ne. Myslím, že si to celé vykládáš úplně špatně.
Počkej. Ty ho kryješ?
Ne. Já...
Protože jsem sebrala mobil, abych se podívala, s kým si pořád volá,
a je to váš dům, asi tak stokrát.
No, se mnou nemluvil.
Vážně? No, až příště zas nebude mluvit s tebou,
možná bys mu měl chtít dát jméno vašeho rozvodového právníka.
Mám takovou radost, že máte dneska večer čas.
Už jsme to chtěli uspořádat tak dlouho... oh, můj bože!
- Co se děje? - Moje naušnice. Ztratila se mi. Zatraceně!
- Dostala jsem je teprve dneska. - Oh, jsem si jistý, že tu někde musí být.
Oh! Tady je.
Bylo by to jako vyhodit 3 tisíce oknem.
Koupila sis naušnice za 3 000 dolarů?
Oh, samozřejmě že ne.
To Mike. Je tak štědrý,
zvlášť když jsme zas prachatí.
Víš, Carlosi, nikdy předtím jsem si toho nevšimla...
Máš vážně žilnaté čelo.
- Hej, kámo, máme menší problém. - Nekecej.
Počkej, ty to víš? Gaby ti něco řekla?
- Ne. Celé jsem to slyšel od Susan. - Huh. No, to není překvapující,
s ohledem na to, co si ty dvě všechno řeknou, ale naštěstí, není to pravda.
No tak, Miku. Přestaňme s těmi lži.
- Je to pravda a oba dva to víme. - Je to pravda?
Netvař se překvapeně. Bože, celá tahle věc byla velký omyl.
Nikdy jsem ten šek neměl vypsat.
Ty sis za to platil? Oh, chlape.
- C... - Večeře je hotová.
Mmm! Susan, voní to dobře.
Díky.
Chceš nějaké masové kuličky, Carlosi?
Mám tu dvě pěkné, velké, přímo pro tebe.
Ne. Mám dost.
Viděla jsem to.
Vidělas co?
Pošilhávals Susan po prsou.
Díval jsem se na těstoviny.
Susanina prsa se tam prostě vznášela o kousek výš.
Gaby, nech Carlose být.
Oh, můj bože. Jsi to ty.
Prosím?
Ty jsi ta, s kterou má Carlos poměr.
- Cože? - Cože?
Dává to smysl. To byly všechny ty telefonáty
- sem k vám domů z jeho mobilu. - Ty ses mi hrabala v mobilu?
Ano, a díky bohu, že hrabala. Děvko!
Bez ostychu strkat svý masový koule mému manželovi do tváře.
Nikam jsem mu je nestrkala. Občas samy se takhle dmou.
Přišlas o rozum? Nemám se Susan poměr.
Miku, ty mi věříš, že jo?
Jo... Asi.
Já jen... Tak proč jsi sem pořád volal?
Nevolal! Vždycky jsem ti volal na mobil!
Susan, řekni něco.
Zapomeň na to, Carlosi. Měli bychom to přiznat.
Přiznat co?!
Nevzal by sis ode mě peníze, když jsi měl potíže,
a, no, vždycky jsem věděla, že se Carlosovi líbím,
tak jsem mu řekla, že se s ním vyspím,
když ti půjčí peníze.
Ty hajzle!
Nedotkl jsem se jí.
Všechno, co jsem udělal, bylo, že jsem pomohl kamarádovi, který mě přečůral tím,
že koupil diamantové náušnice a obrovské piano.
Říkal jsem ti, že to piano byl dar od Susaniný tety!
Ty sis koupila diamantové naušnice?
Oh, jo, za těch 50 000 dolarů, co sis půjčil od Carlose.
- Ty to víš? - Jo!
Takže vy dvě jste si jen...
S vámi hrály, ano.
Takže, řekni mi, Miku,
cítíš se zrazen, ponížen?
Dobře. Protože tohle jsem udělala jen proto, abych ti ukázala, jaké to je,
když ti osoba, která tě má milovat ze všeho nejvíc,
lže.
No, já do toho šla jen proto, že chci lyžařskou chatu.
Pořád se snažím vymyslet, co bych měl říct,
abys věděla, jak moc je mi to líto.
No, já vím,
a nečekám další omluvu.
Na co se těším, je tvé slovo,
že mě už nikdy takhle z ničeho nevyšachuješ.
Přísahám.
Dobře.
Takže, je to všechno?
Jo.
Jseš si jistá, že mi to nechceš nechat si vyžrat?
Ne. Já...
Jen chci najít smysl v tom, čím si teď procházíme.
Když budu mít nějaké otázky zeptám se tě.
Proč tě uvádějí schválně do kómatu?
Tvůj... tvůj mozek se zdá v pořádku.
Není to tak, že si myslíš, že jsi Napoleon.
Nemyslíš si, že jsi Napoleon, že ne?
Měl jsem nějaký otok, když mě sem přivezli.
Teď... teď mi tlačí na lebku.
Říkají, že tohle to uvolní.
Takže jak dlouho budeš mimo?
Pár dní.
A víš, kde budeš?
S Dannym.
- Vlastně, přemýšlela jsem, že bych ho přivezla zpátky. - V žádném případě.
Už to jsou tři dny. Nic se nestalo.
Začínám si myslet, že ses mýlil.
Ne, Ange, nebudeme riskovat.
Dobře, víš co?
Jestli tě budu muset odvézt z města sám, udělám to.
Ne, ne, ne. Okay, okay, okay, okay.
Když tě to udrží od toho, aby ses zabil,
pojedu za Dannym.
Děkuju.
Je snadné s tebou vycházet, víš to?
Ahoj, Angie.
Nevypadáš překvapeně, že mě vidíš.
Neobtěžuj se utíkat nahoru.
Tvoji zbraň už jsem našel.
No tak.
Po takové době,
musí tu něco být, co mi chceš říct.
Táhni.
Nemohla bys přijít s něčím originálnějším než je tohle?
Hádám, že život tady na předměstí tě přinutil myslet v klišé.
Takže jsi to byl ty.
Přejel jsi Nicka.
Věřila bys mi,
kdybych ti řekl, že to byla nehoda?
Dannyho jsem poslala pryč. Nikdy ho nenajdeš.
To je v pořádku. Nejsme si tak blízcí,
když vidím, jak jsi mi ho ukradla.
Zabiješ mě?
Ne.
Potřebuji tě živou.
Uděláš mi laskavost.
Jakou laskavost?
Můžeme to probrat ráno?
Těch posledních pár dní bylo pro mě vyčerpávajících,
pak prohledávání tvého domu kvůli zbraním
a dohánění irigátora Dudleyho.
Takže...
Kudy do pokoje pro hosty?
Myslíš si, že tě nechám tady?
Jak mě chceš zastavit?
Jestli zavoláš policajty, zatknou tebe a milence.
Nebojíš se, že tě zabím, až budeš spát?
Angie,
jestli nás posledních 20 let něco naučilo,
pak, že ti není příjemné zabíjet lidi.
A jestli se rozhodneš utéct, ujisti se,
že se stavíš v nemocnici a rozloučíš se s Nickem,
protože pak už tu nebude, až zmizíš.
Patricku, prosím, neubližuj mu.
Udělej zkrátka, co ti říkám, zlato, a nechám vás oba naživu.
Záhadní muži...
slibují, že nemají v úmyslu brát.
Vykládají lži, aby dosáhli toho, co chtějí.
Mohou být nebezpečnější, než se zdají.
Ano, naše matky nám říkaly, že nemáme věřit mužům, které neznáme.
A těm, které známe?
No, ne vždy můžeme věřit i jim.